Til+min+gyllenlakk

=Til min gyllenlakk=

Diktet handler om en mann som ligger ved sitt dødsleie. virker ut som han har godtatt at han skal dø, han ser ikkje det som en straff. uttrykke at han vil gi kyss eller hilse til noen han er glad i. Han bruker også rosebusken som et symbol, som er typisk ved romantikken. Typsik ved romantikken var å bruke natur og de mest fullkomne eksempler av en art. Diktet består av fem 4-linjers strofer, og det har fast rim og rytme. Versefoten er troke. Motivet er et døende menneske som ytrer sitt siste ønske til en blomst. Ut ifra diktet vil jeg også legge til, at på den tiden var det vanlig gravskikk at man åpnet vinduet, slik at den dødes sjel skulle slippe ut.

//Strofe 1.// Han sier til gyldenlakken at han kommer til å dø før blomsten visner. //Strofe 2.// Hans sjel vil kysse blomsten, når den er på vei ut av vinduet. //Strofe 3.// Gyllenlakken skal få to kyss, et til seg selv, men det andre skal den gjemme til en rose. Kanskje rosen er symbol for kjærlighet, noe han er glad i. //Strofe 4.// Han ber gyllenlakken om å be rosen, om å strø sine blader på hans grav. //Strofe 5.// Han ønsker at rosen vil ligge på hans bryst. Han ser på gyllenlakken som sitt brudebluss, og ber gyllenlakken om å være rosens brudebluss også, idet den forenes med ham i døden.

http://www.daria.no/skole/?tekst=4140

Dette er et klassisk eksempel på hvordan diktingen var under romantikken, Wergeland bruker følelser og romantiske skildring her. dette er en kjærlighetsfortelleing, fra begynnelse til slutt. Dette er en kvinnes ønske om en lykkelig død, fra den hun elsker og begjærer mest.

Dette diktet om en kjærlig død, viser klart hvordan Wergelands syn på døden er. Han tror på en lykkelig død, hvis du er ved den du elsker mest. Ingen frykt for å dø. Dikteren personifikiserer

Vi ser for oss at denne blomsten representerer en mann/kvinne som jeg-personen er forelsket i.