Diktets+ånd2

Hvad ei med Ord kan nærvnes I det rigeste Sprog,
 * Diktest Ånd**
 * Diktest Ånd**
 * Diktest Ånd**
 * || Det Uudsigelige, ||
 * || Skal Digtet røbe dog. ||
 * || Af Sprogets strenge Bygning, ||
 * || Af Tankeformers Baand, ||
 * || Stiger en frigjort Tanke, ||
 * || Og den er Digtets Aand. ||
 * || Den boede i Sjelen, ||
 * || Før Strofens Liv blev til, ||
 * || Og Sprogets Malm er blevet ||
 * || Flydende ved dens Ild. ||
 * || Den gjennemtrænger Ordet ||
 * || Lig Duft, der stiger op ||
 * || Af Rosentræets Indre ||
 * || I den aabnede Knop. ||
 * || Og skjønt den ei kan præges ||
 * || I Digtets Tankerad, ||
 * || Den er dog der tilstede ||
 * || Som Duft i Rosenblad. ||
 * || Glem da den gamle Klage, ||
 * || At ingen Kunst formaar ||
 * || At male Tankefunken, ||
 * || Hvoraf et Digt fremstaar. ||
 * || Thi hvis den kunde bindes, ||
 * || Og sløres af paa Prent, ||
 * || Da var i denne Skranke ||
 * || Dens Liv og Virken endt. ||
 * || Den vil med Aandens Frihed ||
 * || Svæve paa Ordets Klang; ||
 * || Den har i Digtets Rytmer ||
 * || En stakket Gjennemgang; — ||
 * || En Gjennemgang til Livet ||
 * || I Læserens Bryst; ||
 * || Der vil den vaagne atter ||
 * || I Sorrig eller Lyst, ||
 * || Og næres og bevæges, ||
 * || Og blive lig den Ild, ||
 * || Der laa i Digter-Sjelen, ||
 * || Før Strofens Liv blev til. ||
 * || Kun da bevarer Digtet ||
 * || Sin rette Tryllemagt; ||
 * || Det Uudsigelige ||
 * || Er da i Ordet lagt. ||
 * || Betragt den stille Lykke, ||
 * || Der gjør en Digter varm, ||
 * || Mens Aanden i hans Sange ||
 * || Svæver fra Barm til Barm. ||
 * || Lad kun hans Rygte hæves ||
 * || Mod Sky af Døgnets Vind, — ||
 * || Det er dog ei den sande ||
 * || Kvægelse for hans Sind. ||
 * || Men naar hans Tankebilled, ||
 * || Med eller uden Ry, ||
 * || Finder et lutret Indre, ||
 * || Og fødes der paa Ny, — ||
 * || O, bring ham da et Budskab ||
 * || Om dette Aandens Bliv; ||
 * || Thi dermed er det lovet ||
 * || Hans Verk et evigt Liv. ||
 * || Lad kun hans Rygte hæves ||
 * || Mod Sky af Døgnets Vind, — ||
 * || Det er dog ei den sande ||
 * || Kvægelse for hans Sind. ||
 * || Men naar hans Tankebilled, ||
 * || Med eller uden Ry, ||
 * || Finder et lutret Indre, ||
 * || Og fødes der paa Ny, — ||
 * || O, bring ham da et Budskab ||
 * || Om dette Aandens Bliv; ||
 * || Thi dermed er det lovet ||
 * || Hans Verk et evigt Liv. ||
 * || Om dette Aandens Bliv; ||
 * || Thi dermed er det lovet ||
 * || Hans Verk et evigt Liv. ||