Gisle+Sursson


 * Tone: teksten er ikke ferdig, og skal arbeides mer med.**


 * Skriv et resyme av det viktigste (innhald og form) fra Sagaen om Gisle Sursson.**

Beretningen begynner på Nordmøre på den tida da Håkon den Gode Adalsteinsfostre var konge i Norge. Vi hører om en mann som heter Torbjørn; han har tre sønner og ei datter – Torkjell, Gisle og Are, og Tordis. De tre eldste bor hjemme, mens Are vokser opp hos en onkel.

Gisle gjør seg til drapsmann i ung alder, da han hogger ned en mann ved navn Bård, som han mistenker for å stå i med søstera. Bård var venn av Torkjell, og drapet gjør at forholdet mellom brødrene aldri blir som før. Dessuten har den drepte mektige venner som er ute etter å hevne han. Ei natt setter de fyr på huset til Torbjørn. Torbjørn og familien kommer seg levende ut av den brennende bygningen ved å dyppe bukkeskinn i kar med surmyse som de har stående, og bruker disse som skjold mot varmen. Etter denne hendinga får Torbjørn tilnavnet Sur – og hans sønn blir således Gisle Sursson.

Etter at Gisle og mennene hans har tatt en grundig hevn over fiendene sine finner familien det best å emigrere til Island. De rydder seg garder på Nordvest-Island. Tordis blir gift med en mann som heter Torgrim, og de slår seg ned på en gard som heter Sæbol. Torkjell og Gisle bor på nabogarden Hol. Torkjell gifter seg med Åsgjerd; Gisle med Aud. Snart oppstår det et varmt vennskap mellom Gisle og Vestein, bror til Aud.

En vår drar Torgrim, Torkjell, Gisle og Vestein til tings med mange mann og flott utstyr. En mann på tinget lar falle et ord om at det om et par års tid ikke vil være like godt samhold mellom de fire som det er nå. For å gjøre spådommen til skamme arrangerer Gisle et ritual der de skal blande blod og sverge brorskap. Men da de skal ta hverandre i hendene og sverge, rykker Torgrim brått og uforklarlig til seg handa. Svogerne Torkjell og Gisle kan han alltids binde seg til, men Vestein kjenner han ingen forpliktelse mot. Da gjør Gisle det samme – rykker handa vekk og sier: «eg skal ikkje binde meg i skyldnad til den mann som ikkje vil gjere det med Vestein, mågen min». Resten er skjebne. Etter dette går Torkjell og Torgrim sammen om å utstyre et skip for å dra til Norge. Også Gisle og Vestein slår seg sammen og driver handel i Danmark, Norge og England. Etter ei tid er Torgrim tilbake på Sæbol, Torkjell og Gisle på Hol, mens Vestein er fremdeles utenlands.

Torkjell vil ikke eller kan ikke være Gisles likemann i drifta på Hol; han er på mange vis en lite handlekraftig mann. En dag mens alle mannfolka er ute i slåtten, legger han seg til inne, og overhører da en samtale mellom Åsgjerd og Aud, der det kommer fram at Åsgjerd har et godt øye til Vestein. Noe seinere forlanger Torkjell skifte med Gisle, og flytter fra garden ned til Torgrim på Sæbol.

Ved juletider forberedes store gjestebud både på Hol og Sæbol. En av forberedelsene som foregår på Sæbol er at Torkjell og Torgrim stenger seg inne i smia sammen med en berykta trollmann og smed som heter Torgrim Nev. Der tar de fram et gammelt sverd - Gråsida - som Torkjell har arva, og som har den egenskapen at det gir seier til den som bærer det i strid. Det smis nå om til et spyd.

Da det ryktes at Vestein er kommet til landet, prøver Gisle å hindre at han kommer til Hol, men for seint. Ikke lenge etter at Vestein er kommet, blir han funnet drept om natta, med spydet Gråsida stående i brystet. Gisle drar spydet ut av brystet hans, og har dermed tatt på seg forpliktelsen med å hevne mannen. Han tenker straks at morderen må være kommet fra Sæbol, og mistanken bekreftes ved ord som Torgrim seinere lar falle.

En natt utpå vinteren går Gisle over til Sæbol, der det har vært gjestebud om kvelden, kommer seg usett inn i huset, stikker det samme spydet gjennom Torgrim. Øyolv Grå, en god venn av Torgrim, slår alarm og får stengt alle dører, men Gisle har alt kommet seg usett ut og hjem. Tidlig neste morgen kommer Torkjell og Øyolv til Hol med seksti mann. Torkjell får da øye på de snøete skoa til Gisle på golvet, og får sparka dem under senga, ute av syne for Øyolv.

Gisle har lenge vist seg å ha evner som skald, og kveder ofte strofer for å uttrykke egne følelser eller kommentere hendinger. Under ei idrettstevling kveder han en strofe som Tordis tolker som en tilståelse av drapet på mannen. Tordis er i mellomtida blitt gift med Bork, bror til Torgrim, og en dag forteller hun han hva hun har hørt Gisle kvede. Torkjell varsler Gisle om at han nå kan vente seg ufred. Gisle spør broren om hvilken hjelp han kan vente seg av han, og Torkjell svarer at han kan hjelpe så langt som han sjøl ikke kommer opp i vanskeligheter ved det.

Bork reiser sak mot Gisle på Torsnestinget for drapet på Torgrim. Gisle har få og svake talsmenn, og blir dømt fredløs på tinget. Gisle selger nå garden og bygger en ny i den mer avsidesliggende Geirtjovsfjorden. Hit flytter han med Aud og ei halvvoksen fosterdatter. I seks år skifter Gisle mellom å bo på garden og på skjulesteder i utmarka. Han gjør også reiser til høvdinger over hele Island for å be om hjelp og støtte. Men Torgrim Nev har nedkalt den forbannelsen over Gisle at ingen mann på Island skal kunne hjelpe ham, om han aldri så mye ønsker det. Flere ganger oppsøker han broren og ber om hjelp, men han svarer som før. Gisle har ofte drømmer som sier framtida hans. Ei natt drømmer han at han kommer inn i en sal der det brenner sju flammer, og han tolker drømmen slik at de viser hvor mange år han har igjen å leve. I drømmene møter han to kvinner, en skremmende og vond som varsler død, og en mild og god som rår han til å legge av bloting og annen gammel sed og hjelpe fattige, blinde og halte den tida han har att. Oftere og oftere dukker den vonde drømmekvinna opp i blodige drømmer.

Bork gir Øyolv Grå tre hundre i rent sølv for å oppspore Gisle og drepe han. Øyolv setter en mann som kalles Speider-Helge til å utspionere Gisle og finne ut hvor han oppholder seg. Flere ganger klarer Helge å finne Gisle, men hver gang kommer han seg ved dyktighet og snarrådighet unna Øyolv og overmakta.

En vår blir Torkjell brått og uventa hogd ned med sitt eget sverd av den ene av to halvvoksne gutter som kommer bort til han på Torskafjordstinget. De viser seg å være Berg og Helge, sønner av Vestein som er ute etter å hevne far sin. De kommer seg unna, og går i fem dager til de kommer til Aud, tanta. Da hun får høre hva som står på, får hun dem i en fart videre, for Gisle er hjemme, og hun vet at han ikke ville ha tålt å se banemennene til bror sin. Ved et par høve oppsøker Øyolv Aud i Geirtjovsfjorden og truer og lokker henne til å røpe oppholdsstedet til Gisle. Den andre gangen byr han henne en stor sum penger, og frister henne med at hun kan komme blant folk igjen og bli godt gift, bare hun blir fri Gisle. Aud later til å være interessert og tar imot pengene, for deretter å deise pungen i ansiktet på Øyolv så blodspruten står. Etter hvert som åra går, blir det en allmenn oppfatning i Vestfjordene at Bork og Øyolv høster mer og mer skam ved at de aldri klarer å få has på Gisle.

Med tida blir Gisle mer og mer plaga av vonde drømmer. Ei natt får verken Gisle eller Aud eller fosterdattera sove, og de begir seg alle tre til gjemmestedet hans. Snart hører de stemmer, og det er Øyolv som kommer med fjorten mann. Gisle må ta opp kampen. Øyolv egger Speider-Helge til å gå mot Gisle som førstemann, og Gisle deler mannen i to på midten med sverdet. En annen blir kløvd på langs. Til slutt kommer de til med spydene og får såra Gisle. Når innvollene tyter ut, holder han dem på plass med å stramme til beltet, og kjemper videre. Når Gisle endelig er død, ligger fem av motstanderne igjen på valplassen; to andre dør like etterpå.

Øyolv reiser til Bork og Tordis og melder fra om at oppdraget er fullført. Han roses av Bork, og tilsynelatende også av Tordis. Ved bordet om kvelden tar hun brått sverdet til Øyolv og prøver å kjøre det i magen på han, men råker han bare i låret. Bork får avvæpna henne, og da tar hun ut skilsmisse på stedet.

Etter Gisles død reiser flere av de som hadde vært involvert i hevnen etter drapet på Vestein ut av landet, men blodhevnen er ikke slutt: I en norsk by blir Vesteinssønnene stoppa av en fremmed som spør dem om navnet og hvilken ætt de er av. Når de forteller det, trekker den fremmede sverdet og hogger Berg ned på åpen gate. Det var Are Sursson, yngste bror av Gisle, Torstein og Tordis. Sagaen slutter med at Aud reiser til Hedeby i Danmark og lar seg kristne.


 * Kilder**:
 * http://no.wikipedia.org/wiki/Gisle_Surssons_saga
 * http://www.daria.no/skole/?tekst=1058
 * http://www.daria.no/skole/?tekst=5435
 * http://www.propaganda.net/skoleside/?stil=833