kaseri_eks

=Tannleger- ikke som du tror=

En tannlege. Hva kan være så galt med dem, spør du deg kanskje? Da er nok du en av dem som ikke fått med deg at tannleger er utenomjordiske vesener som har kommet til jorden for å samle enorme mengder tenner for å bygge et slott til dronning Atannus, som forresten har 8 hoder (og dette er ikke bare et eventyr, for der har monstre bare 3). Igjen tenker du kanskje at det bare høres dumt ut, for tannlegene vil jo bare bore i tennene hele tiden, men tenk dere litt om: Selvfølgelig kan de ikke komme til Atannus med hullete tenner, da blir de ledd ut av resten av tannlegegjengen. Derfor må de fikse de, eller eventuelt bare ta de aller fineste tennene: Visdomstennene. Jeg har trukket en visdomstann, og da jeg endelig hadde klart å komme meg ut av tannlegestolen, ”nedbedøvet” og blodig, spurte tannlegen om jeg ville ha med meg tannen. Dette spør de selvfølgelig bare om for å skjule hva de egentlig holder på med, og de tenker at ingen vil ha ei blodig tann med hjem. Men oppvakt som jeg er, skrek jeg ut: ”Selvfølgelig vil jeg det!”, tok tannen og sprang ut. Nå har jeg låst den inne i safen, som forresten er 2x2 meter. Ingen skal få ta tannen min for å bygge slott nei; hvis noen i det hele tatt noen gang kommer seg inn i safen, finner de den i hvert fall ikke, for det gjør ikke engang jeg.

Jeg er opptil flere ganger blitt beskyldt for å ha tannlegeskrekk siden jeg kommer med såkalte ”irrasjonelle påstander” om tannleger. Dette vil jeg ikke høre igjen, det sier jeg dere, for det er slettes ikke sant! Hvem liker vel ikke høye, hvitkledde, glisende mennesker som du bare kan se øynene på? (bruker de forresten munnbind for å unngå å vise hvor stygge deres egne tenner egentlig ser ut?). Jeg har helt åpenbart ingenting imot tannleger personlig, jeg tror rett og slett de ikke har noe annet valg enn å være onde. Vet du for eksempel hvilken straff de får hvis de ikke kommer med fine tenner til Atannus? Nei akkurat, og det vil du ikke vite heller, så nok om det. Jeg har altså ikke noe imot tannleger, egentlig. Da jeg var liten, gledet jeg meg faktisk til å gå til tannlegen. Jeg elsket det simpelthen! Da hadde jeg aldri hull og fikk belønning fra den berømte ”Skuffen” hele tiden. En gang fikk jeg til og med to lykketroll. Så fine tenner hadde jeg! Nå får jeg aldri belønning lenger, for mine stakkars tenner har begynt å svikte, og etter fem tannlegebesøk på en måned, forsvant min popularitet blant tannlegene helt. De har nok fått seg en ny gullunge nå.

Men apropos unger; er det egentlig så lurt å fortelle barn om Karius og Baktus? Jeg trodde nemlig inntil nylig at det ikke gikk an å få hull i tennene som er oppe i munnen, for da måtte jo Karius og Baktus stå opp-ned. Så øverste tannetasje fikk gjennomgå lite under tannpussen. Og snill som jeg var, da jeg var yngre, vurderte jeg seriøst å la være å pusse tennene fordi jeg syntes så synd på Karius og Baktus da de ble skylt ut i vasken. Derfor vil jeg påstå at Torbjørn Egner bør ta på seg skylden for at jeg til nå i livet har måttet bore uendelig mange ganger.

Når jeg sitter i denne fantastisk elektroniske Stresslessen av skinn (skinn gjør forresten at en blir umenneskelig klam i rumpen), ser jeg alltid opp i taket, rett og slett på grunn av det faktum at stolen blir lagt så langt bak at jeg ikke har magemuskler nok til å komme meg noe sted. Rett over meg i taket er det, uansett hvilket tannlegekontor jeg er i, en stor lampe. Nå snakker jeg ikke om den blendende dinosaurlignende lampen som tannlegen kan styre fritt, men den som er montert fast i taket. Hver bidige gang jeg ligger der, sliter jeg med å holde oppe øynene, for lyset er så sterkt. Og hvis jeg en gang klarer å se inn i lyset, begynner øynene å renne, og da blir jeg så flau over at det ser ut som om jeg griner, at jeg aldri prøver det igjen. Dette er kanskje nøye planlagt fra tannlegene sin side, for på den måten klarer jeg jo ikke se de blodige hendene som går inn og ut av munnen min. Men hvis noen, mot formodning, takler det sterke lyset fra taket, er det bare for tannlegen å sikte dinosaurlampen rett mot øynene på pasienten, og problemet er løst. Men jeg klarte altså å ha oppe øynene en gang uten at tannlegen merket det. Tro det eller ei, men i den fastmonterte lampen i taket hang det en bamse. En koselig bamse som så ned på meg og smilte. Jeg prøvde å smile tilbake, men med en gang tannlegen merket at det var liv i meg, sa assistenten med en stemme som gjorde alt den kunne for å høre vennlig ut; ”Gap litt høyere nå!” Skal ingen noen gang forstå at leppene er til for å holde sammen munnen, ikke for å strekke de lenger og lenger til hele kjeven revner?!

Det er enda mange ubesvarte spørsmål når det gjelder tannleger. Dette er bare til å unnskylde, for jeg har ikke helt klart å finne ut hva hele oppdraget tannlegene har fått av dronningen sin går ut på. Men for å kompensere for dette, har jeg startet en klubb med et forum der vi diskuterer saken, og der jeg har veldig mye lurt å si. Hvis du er interessert kan du gå inn på [|www.tannlegekonspirasjon.com] (husk å logge inn under falskt navn).